‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫"שתים עשרה לנצח‬
‫אי אינסופי, חלומות אינסוף‬
‫שתים עשרה לנצח‬
‫אי אינסופי, חולמת עד אינסוף‬
‫אתם יודעים את זה‬
‫שתים עשרה לנצח‬
‫אי אינסופי, חלומות אינסוף‬
‫שתים עשרה לנצח‬
‫אי אינסופי, חולמת עד אינסוף"‬
‫- זר לנצח -‬
‫תראו, מצאתי מטבע!‬
‫יש, קיסם!‬
‫מצאתי סוכרייה.‬
‫בטעם לימון ודבש.‬
‫איכס, טוד, אין לך מושג כמה זמן זה שם.‬
‫בואו נראה.‬
‫כתוב כאן שהתוקף יפוג בעוד 13 שנה.‬
‫יש לי עד גיל 25 לסיים אותה.‬
‫מעניין מה נעשה כשנהיה בני 25.‬
‫זה בעוד נצח.‬
‫לא נכון. נהיה בני 25 בלי שתרגישי.‬
‫איכס.‬
‫אני רוצה להוציא לפחות שני ספרים עד אז‬
‫ולהיות מנכ"לית של החברה שלי.‬
‫אני אהיה בלהקה, בטוח.‬
‫נהיה עלומי שם בארה"ב‬
‫אבל מפורסמים בגרמניה או משהו.‬
‫מה עם גוון? תהיו נשואים?‬
‫תפסיקי.‬
‫לא יודעת על מה אתם מדברים.‬
‫ברגע שאצא מהבית של אימא שלי,‬
‫אחזור לכאן ואחיה כאן לנצח.‬
‫רג'י, את זוכרת מה קרה לי ולטוד‬
‫אחרי שנשארנו כאן רק כמה ימים?‬
‫כן, השתגענו.‬
‫זה לא יקרה לי.‬
‫"אנחנו מפליגים למפרץ‬
‫"וכשנגיע לחוף..."‬ ‫-מי זה?‬
‫איזה מוזר!‬
‫בואו נלך לבדוק. קדימה.‬
‫עצור שם!‬
‫אתם חברים או אויבים?‬
‫חברים, כמובן.‬
‫הרשי לי להציג את עצמי.‬
‫אני קפטן אלמר, חוקר הארצות המופלא‬
‫והבחור המשעשע הזה הוא אומלט.‬ ‫-שלום.‬
‫מי אתם?‬
‫אני שתים עשרה, ואני...‬
‫ראשת העיר של ארץ זו ששמה אינסופי, וגם...‬
‫המומחית לחוזק.‬
‫אלה טוד ואסתר.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫נעים להכיר.‬
‫אוי ואבוי!‬
‫אני כל כך מצטערת, אתה בסדר?‬
‫אל תדאגי, עלמה קטנה,‬ ‫זה קורה כל הזמן.‬
‫רק צריך להחזיר אותה למקומה, זה הכול.‬
‫הנה, כמו חדשה.‬
‫שומו שמים, המקום השתנה לגמרי.‬
‫רגע, היית כבר באינסופי?‬
‫כמובן, אני חוקר ארצות‬
‫והרפתקן, אם תרצו.‬
‫אני נוסע מאי לאי‬
‫ואוסף אוצרות ודברים מוזרים מכל הסוגים.‬
‫יש עוד איים חוץ מאינסופי?‬
‫כמובן.‬
‫אל תגידו לי שהייתם נטועים כאן כל הזמן?‬
‫כנראה לא חשבנו לעזוב את האי.‬
‫אתה לא הרפתקן?‬
‫קצת עצלן?‬
‫מה? לא, שתוק.‬
‫כמה זמן אתם מטיילים יחד?‬
‫אני לא זוכר בדיוק.‬
‫אומלט לצדי מההתחלה.‬
‫בואו,‬
‫אני רוצה להראות לכם אוצרות‬ ‫ולספר סיפורים,‬
‫אם תואילו להיכנס.‬
‫להיכנס?‬
‫איך?‬ ‫-בואו אחריי ותראו!‬
‫וואו, הוא כל כך מהיר.‬
‫הוא מוזר.‬
‫כן, אבל מי לא? בואו.‬
‫וואו!‬
‫איפה השגת את כל זה?‬
‫אני שמח ששאלת,‬ ‫כי אני בדיוק עומד לספר לך.‬
‫"הנשיאה בלוקסי אהבה את הנחישות שלי‬
‫ונתנה לי את הסניקרס במתנה‬
‫רואים את הדובי?‬
‫זכיתי בו ביושר‬ ‫בתחרות שבחנה את חוכמתי‬
‫נהדר להיות אני כי כל מה שרואה אני‬
‫הוא שלי‬
‫את הסניקרס המפנקים ‬ ‫שאת רגליי חובקים‬
‫קיבלתי מאביר שאוהב חיוכים"‬
‫ומדי פעם בפעם נגמר לי האוויר‬
‫וצריך לתת לי הזדמנות ל...‬
‫רק רגע.‬
‫אלמר, כמה מרשים,‬ ‫יש לך דברים מגניבים.‬
‫יש לי שאלה.‬
‫ממי קיבלת את הסניקרס האלה, שוב?‬
‫כי אמרת שקיבלת אותם מהנשיאה בלוקסי‬
‫ואז אמרת שקיבלת אותם מאביר.‬
‫נסו אתם לכתוב שיר‬ ‫ונראה מאיפה הסניקרס שלכם יגיעו.‬
‫מה?‬ ‫-היי, אדמונית,‬
‫אולי תעשי לי סיור באינסופי?‬
‫אשמח לראות את כל האוצרות שלך.‬
‫בטח, יש לי אחלה דברים.‬
‫בינגו.‬
‫סליחה, למה אמרת לעצמך "בינגו"?‬
‫לא אמרתי.‬
‫קדימה, בואו נלך.‬
‫אופס.‬
‫אני באה!‬ ‫-רג'י, חכי.‬
‫לא כדאי לך להראות לו שום דבר.‬
‫אני לא סומכת עליו.‬
‫מה? אלמר נהדר.‬
‫אתם לא חייבים לבוא אם אתם לא רוצים.‬
‫זו ערימת השעונים שלי.‬ ‫זו ערימת הגלגלים שלי.‬
‫אני אוהבת לשים דברים בערימות.‬
‫אללי, שתים עשרה,‬ ‫המקום הזה הוא אוצר אמיתי.‬
‫אלה הדברים האהובים עלייך בכל אינסופי?‬
‫לא, זה סתם זבל שאני אוהבת.‬
‫הדברים האהובים עליי הם החברים שלי.‬
‫באמת?‬
‫כן, רוצה לפגוש אותם?‬ ‫-אשמח מאוד!‬
‫שלום לכם. זה החבר החדש שלי אלמר.‬
‫היי, חבר חדש.‬ ‫אנחנו בוחרים לי תמונת פנים חדשה.‬
‫אני נוטה לכיוון "מיסתורי",‬ ‫אבל גם אוהב "מלנכולי".‬
‫חשבתי שהחלטנו על "חושני".‬
‫נו, את מי את הכי אוהבת, שתים עשרה?‬
‫לא יודעת, אולי "מלנכולי".‬
‫לא, התכוונתי לחברים שלך.‬
‫כל כך הרבה חברים יפים ואהובים,‬
‫אבל מי האהוב עלייך?‬
‫זה שאת נוצרת בלבך?‬
‫החבר מספר אחת שלך?‬
‫סוף סוף!‬
‫היא עומדת לבחור‬ ‫את החבר האהוב עליה!‬
‫תבחרי בי!‬
‫לא, בי! אני צריך את זה, את חייבת לבחור בי!‬
‫שתים עשרה, אם לא תבחרי בי,‬ ‫אני אתחרפן.‬
‫חייב להיות כאן משהו‬ ‫שיראה לנו מי הבחור הזה.‬
‫מצאתי משהו.‬
‫אבל זה נעול.‬
‫תראי, הוא נראה כמו מגפיים,‬ ‫חתול שהיה לי.‬
‫מושלם.‬
‫וואו, אסתר...‬
‫מה יש לנו כאן?‬
‫- היומן שלי -‬
‫"המלכה לימריק מאנדו‬
‫עם הסוס הנאמן שלה, אומלט,‬
‫שנעדר כבר כמה שבועות."‬
‫מוזר.‬
‫אלמר אמר שאומלט איתו מההתחלה.‬
‫"הנשיאה בלוקסי נסערת‬
‫אחרי שהסניקרס האהובים שלה נגנבו."‬
‫רגע, מה זה אומר?‬
‫טוד, בחייך,‬ ‫זה אומר שאלמר גנב את כל הדברים האלה.‬
‫את בטוחה?‬
‫"מבוקש על שוד".‬
‫וואו.‬
‫יפה מצדו ששמר את כל המסמכים המפלילים האלה.‬
‫חייבים לספר לרג'י.‬
‫קדימה, תבחרי אחד.‬
‫היי,‬
‫מי רוצה לראות אותי מרימה סלע עצום?‬
‫תראו, שתים עשרה מרימה סלע!‬
‫אני האהוב על שתים עשרה.‬
‫באמת? אתה?‬
‫כן, היא אמרה לי.‬
‫היא אמרה שאני הכי טוב והכי אהוב עליה.‬
‫אללי, זה מעניין.‬
‫עצרו!‬
‫רג'י...‬
‫אלמר הוא...‬
‫רג'י, אלמר הוא שקרן.‬ ‫הוא גנב את כל החפצים האלה.‬
‫היי, אני רציתי לספר לה.‬
‫מה?‬
‫אלמר, זה נכון?‬
‫זה... זה נכון.‬
‫אני ילד רע וגנב.‬
‫אני לוקח את מה שאנשים הכי אוהבים‬ ‫ומפליג עם זה.‬
‫ועכשיו אני אעשה את אותו הדבר לך!‬
‫רגע, מה?‬
‫הוא חושב שאני הכי אוהבת את בורבו?‬
‫הבדיחה על חשבונו.‬
‫כן, לא מאוד אכפת לי מבורבו,‬
‫אבל אנחנו לא יכולים לתת לו לחמוק מעונש.‬
‫בסדר.‬
‫מה זה?‬
‫אני אוהב את זה.‬
‫אפשר לנעול את הנעליים האלה?‬
‫לא, תהיה בשקט.‬
‫אופס.‬
‫מה זה... איך השגתם אותי?‬
‫אתם שטים באיטיות.‬
‫עכשיו, תחזיר לנו את בורבו!‬
‫שתים עשרה, עשית את כל זה רק בשבילי?‬
‫כן, בערך.‬
‫לא!‬
‫לעולם לא אחזיר אותו!‬
‫את איטית מדי!‬
‫עדיף שתמשיכי להרים דברים.‬
‫רעיון טוב.‬
‫כמעט, אבל לא תפסת.‬
‫שוד ושבר, תפסת אותי.‬
‫קחו את האיש הקטן שלכם ולכו.‬
‫אין סיכוי, לא תצא כל כך בזול.‬
‫כן, גנבת כל כך הרבה דברים‬ ‫מכל כך הרבה אנשים.‬
‫זה לא בסדר.‬
‫וואו, מה זה?‬
‫זו גלידריית "קפטן שמנת"?‬
‫"אלמר ואמו דורותי. בטיון, איווה, 1955".‬
‫אתה מבטיון?‬
‫אני... נזכר עכשיו.‬
‫אני מבטיון.‬
‫רגע, מה?‬
‫הייתי כל כך אומלל בעולם האמיתי.‬
‫לא רציתי להתבגר ולחלות כמו אמי.‬
‫היא הלכה לעולמה‬ ‫ואותי שלחו לבית יתומים.‬
‫הייתי חסר כול.‬
‫אבל אז באתי לכאן,‬
‫ונראה כאילו יכול להיות לי הכול.‬
‫היית ילד רגיל?‬
‫כן,‬
‫אבל בשלב מסוים איבדתי את עצמי.‬
‫הגוף שלי החל להידרדר.‬
‫אני כבר לא בטוח מי אני.‬
‫כמה עצוב.‬
‫לא, זה מדהים!‬
‫זכית לחיות כאן ולהיות ילד לנצח.‬
‫יודעת מה? את צודקת.‬
‫זה נהדר! אני נהדר! החיים שיגעון!‬
‫אבל אתה עדיין גנב.‬
‫אומלט,‬
‫אתה זוכר את זה?‬
‫זה אתה עם המלכה לימריק.‬
‫היא הבעלים האמיתיים שלך.‬
‫אני... גנבתי אותך.‬
‫שיקרתי לך, אומלט, אני מצטער.‬
‫כן, אני זוכר!‬
‫אוי, לא.‬
‫אומלט, זה אתה?‬
‫אומלט המתוק שלי.‬
‫חיפשתי אותך בכל מקום,‬ ‫ועכשיו סוף סוף נתאחד.‬
‫בוא נחזיר אותך הביתה.‬
‫אבל אני מלא בחפצים גנובים.‬
‫אלמר, גנב קטן שכמוך,‬
‫אני אוודא שתחזיר את כל מה שגנבת.‬
‫אבוי.‬
‫בוא, אומלט.‬
‫אלמר, יש לנו עבודה. להתראות.‬
‫ביי.‬
‫להתראות, ביי!‬
‫וואו, זה היה... כבד.‬
‫רג'י, את עדיין רוצה להיות כאן כל חייך‬
‫אחרי מה שקרה לאלמר?‬
‫לא הייתי רוצה שתגמרי כמוהו.‬
‫זה לא יקרה,‬ ‫אני הרבה יותר מגניבה וחזקה ממנו‬
‫ועכשיו כשאני יודעת שיש עוד איים,‬
‫אחקור אותם עד סוף חיי.‬
‫אוי לא, שכחנו את בורבו.‬
‫מה? חשבתי שהוא אצלך.‬
‫אני לא אוהבת לגעת בו.‬ ‫הוא עדיין בספינה?‬
‫נו, טוב. אני בטוחה שהוא יהיה בסדר.‬
‫אני כאן!‬
‫מגניב.‬
‫טוב, אני שמחה שאתה בסדר.‬
‫תרגום כתוביות: עטר אברמסון‬